To je dječak koji je imao groznicu? - To je on.
Nema ga nigdje. - Baš mi je žao zbog toga.
Posebno sam želio da neke knjige budu vraćene večeras.
Zašto ne pošalješ Olivera s njima?
Želiš da budu sigurno isporučene?
Pustite me da ih odnesem. Trčat ću cijelim putem.
Odnesi ih. Zamoli gđu Bedwin da ti pokaže put.
I Olivere? - Da, gospodine?
Daj prodavaču knjiga ovo.
Novac koji mu dugujem.
Neću dugo.
Koliko misliš da će mu biti potrebno?
Stvarno očekuješ da ti se vrati?
Ti ne? -Tako što je stavio poruku u džep? Ne, ne očekujem.
Ako se taj dječak vrati u ovu kuću,
pojest ću svoju glavu a i tvoju.
Moj mali brat! - Upomoć!
To je čudo! -Našla sam ga!
Olivere? -Nancy? - Toliko sam brinula.
Što nije u redu? - Uopće me ne poštuje.
Mladi dečko, idi kući. - Nemam roditelje, siroče sam.
Što? Mladi Oliver? Dolazi svojoj jadnoj majci.
Ne pripadam njemu, ne poznajem ga. Upomoć! Upomoć!
Upomoć?! Dat ću ti ja pomoć!
I ove knjige? Jesi li ih ukrao?
Tako je, dobro ga sredi. - Hoću. Ti polazi sa mnom.
Pogledaj ga Fagine.
Vidi mu sako, Fagine. - Drago mi je da vidim da izgledaš dobro.
Što nisi javio da dolaziš, spremili bismo nešto toplo za večeru.
Što je to, Fagine? To je moje. - Ne, nije, to je moje, Bille.
Ti trebaš dobiti knjige. - Ako to nije moje, onda ću
ponovno vratiti dječaka. Hajde, predaj mi to.
To nije fer, Bille, zar ne, Nancy? - Fer ili ne fer, predaj to.
Predaj mi to, ti stari kosture.
Zadrži knjige ako ti se čita, ako ne prodaj ih. Veoma su lijepe.
Divan rukopis, zar ne, Olivere? - Pošaljite ih natrag, pripadaju
gospodinu Randalu, vratite ih. Knjige i novac.
Mislit će da sam ih ja ukrao. Molim vas ih vratite.
Dječak plače. U pravu si. Mislit će da si ih ti pokrao.
Sve u svoje vrijeme. - Upomoć!
Zadrži psa, rastrgnut će dječaka u komadiće. -Dobro bi mu došlo.
Pomakni se ili ću te nabiti u zid. - Nije me briga. To dijete neće
ni pipnuti pas, prvo će mene morati ubiti.
Htio si pobjeći, zar ne? Zvati policiju, zar ne?
Da vidimo kako ćeš ovo nazvati?
Ne želim stajati i gledati ovo. Imaš dječaka, što još hoćeš?
Šuti, Nancy, ili ću te ušutkati na neko vrijeme. -Neka bude.
Ti si malog smutljivca uzela za prijatelja. - Ja sam takva kakva sam.
On je lopov, ali sve loše odavde nije dovoljno za starog.
Trebamo lijepo popričati. - Lijepo popričati, stari prevrtljivče?
Krala sam za tebe kad sam bila upola mlađa od njega.
To te je hranilo. -Da, ali me je tvoje bogaćenje otjeralo u to
i koji mi nije dao ni pare.
Charli, odvedi Olivera u krevet.
Bolje da prvo skine odjeću. Previše je dobra da bi u njoj spavao.
Charli je u pravu.
Nikada nisam osjetio nešto takvo. - A ti, Dodgere?
N i ja. Ovo isto nosi kraljica nedjeljom.
Skidaj to.
Eto ga.
Nešto za ručak.
Da malo popričamo? Olivere?
Želim ti dobrodošlicu.
Znaš što smatram najvećim grijehom?
Nezahvalnost. Za to si kriv. Nezahvalnost.
Primili smo te, hranili, da si pobjegao otišao bi po policiju...
Bio je jedan dečko baš kao ti. Bio sam mu kao otac.
On je pobjegao kao ti i zaista je otišao u policiju i možeš li
zamisliti kako je završio?
Objesili su ga.
Nisu svi dokazi ostali baš točni, ali...
Sve potrebne sam sam osigurao
radi svoje sigurnosti i za moje prijatelje.
Jadan dečko, obješen.
To je strašno, Olivere. Uže, čvor...
Ne moraš uvijek biti kriv. Danas bi te objesili zbog svega.
Jako vole vješati.
Ako radiš kao što ti je rečeno, biti ćemo veoma dobri prijatelji.
Sada se slobodno možeš šetati. Da, slobodno.
Olivere? -Da?
Volio bih da mi pomogneš.
Želiš li biti moj čovjek? - U redu, ali od povjerenja.
Tako je. Imaš moje hodalice ili na jednostavnom engleskom, očisti mi čizme.
Koja šteta što nije džeparoš. - Ne zna što je dobro za njega.
Sigurno ne znaš ni što je džeparoš? - Znam. To je... lopov.
Ti to nisi? -Jesam i svi smo,
sve do psa, i on je jedan od glavnih.
Zašto ne radiš za Fagina? Zaradio bi bogatstvo.
Kao tvoj gospodin i Pendavila.
Bilo je lijepo unutra? -Da. Spavao sam u pravom krevetu.
U svojoj sobi. -Dobre stvari na zidovima? -Da, stvarno.
Počni raditi za Fagina i moći ćeš se umiroviti na imanje
baš kao što je takvo što uživaš. - Boji se da će skviknuti.
Ne znam što to znači.
Ne uzimaš maramice iz džepa i satove, nego nešto drugo...
Vjeruj Dodgeru na riječ.
Kava?
Idemo kod Billa. - Zbog čega?
Ne vjerujem ti.
Pomogla bih ti, ali ne mogu. Budi dobar i tih.
Ako ne budeš sam ćeš se odati, a i mene.
Da li je došao tiho? - Kao miš.
Sjedi.
I da ti očitam lekciju.
Znaš što je ovo? - Da.
Ovo je barut.
Ovo je metak.
Sada je napunjen. -Da, vidim da je.
Ako kažeš riječ kada budeš na vratima sa mnom, a ja ne govorim
s tobom, ovo punjenje će ući u tebe bez tvog znanja.
Ako misliš pričati bez dopuštenja
pomoli se prvo. -Sigurno zna na što misliš.
Ako ga upucaš, spriječit ćeš da ikada išta progovori.
A ti ćeš se izvući. -Tako je, žene uvijek sve kažu najkraće.
Moj ortak, Bill. Vrata su otvorena, uđi.
Ne pravi takvu buku.
Upali nam svjetlo.
Pokaži gospodi put. Budi se.
Gdine Sykes, uđite.
Bill, čovječe, drago mi je da te vidim. Tko je... Tko je ovo?
Jedan od dječaka. Jedan od Faginovih.
Vrijeme je. -Tako je.
Revolveri za mene.
Napunjeni su. -Dobro.
Uvjerivači? -Imam ih.
Ključevi?
Osvjetljenje?
Ništa nije zaboravljeno?
Tiho.
Ne mogu... ne mogu.
Hoćeš.
To je njegova kuća.
Ne mogu... -Hajde. - Nisam trebao dolaziti ovdje.
Umukni, penji se ili ću ti rasuti mozak po travi.
Idi na prednja vrata i oslobodi ih. - Ne mogu, na vrhu ima poluga.
Ne mogu je dohvatiti. - Popni se na stolicu. Samo uradi to.
Do vrata. Otključaj prednja vrata.
Tko je tamo?
Gđo Bedwin, jeste li to vi?
Spasite me, spasite me.
Upomoć!
Upomoć! Policija!
Daj mi pištolj! Zašto? - Moramo ih se otarasiti.
Moramo ih baciti. Ovdje! Pored rijeke.
Bille? -Upomoć!
Bille?
Upomoć!
Kako si, Fagi?
Gdje je Bill? -On je mokar. - Što se dogodilo?
Sve u svoje vrijeme. Ne mogu pričati o poslu dok ne dobijem piće.
Gdje je Bill?
Pištolj je opalio.
Zadnji put pitam, gdje je Bill?
Stavi ga u krevet i daj mu nešto protiv bolova.
Dječak nas je htio otkucati. Vidjeli su ga.
Vidjeli su ga? Tko ga je vidio? - Dva starca.
Bill se izgubio, pucao iz pištolja. - I pogodio dječaka?
Ne znam, bilo je dva pucnja, a samo je jedan bio Billov.
Pobjegli smo. Ja sam držao dječaka, a Bill je pao. -Pao?
Da li je povrijeđen?
Posljednje sam ga vidio kako pliva za London.
Rekao sam ti da ga ne dovodiš, sada si probudila vraga.
Rekao si da ga dovedem.
Kako se osjećaš danas? - Skroz sam slab.
Tko vas je zvao. -Ti Bille. Rekao si da trebamo razgovarati.
Što si napravio s onim dječakom? Gdje je on? -Na sigurnom.
Dodg se brine o njemu. Najbliži su mu.
Što je s dječakom?
Nećemo da nas nitko skuži, zar ne? Sve dok je dječak živ, dobro smo.
Što da radimo? -Ništa. - Ništa?
Što ćemo? -Znam drugačije. - Gdje?
Vidio sam ga u Londonu, naći ću rijeku i udavit ću ga.
Dječak je slab, ranjen, jedva može stajati, a kamoli hodati.
Kada bude prohodao, javi mi, doći ću po njega.
Sada odlazi odavde. - Da.
Bille, u pravu si.
Tako je najbolje.
Gorim. Daj mi rastvor. Gdje mi je rastvor?
Izgledaš kao hodajući leš. Što nije u redu?
Ništa. Zašto me gledaš tako čudno? -Na što misliš?
Na sve. -Reći ću ti nešto, ako nisi dobila groznicu onda ima nečeg
neobičnog u zraku i nečeg opasnog. Daj mi moj rastvor.
Moram nastaviti. Dolazi groznica.
Evo, biti će ti bolje.
Sjedi pored mene.
Da? -Da li je gospodin tu?
Tko ste vi? Što želite? Idite iza.
Imam informacije o Oliveru Twistu.
Da li je dobro? Gdje je?
Pričat ću samo s gospodinom. - On nije ovdje.
Dječak je nevin, recite mu to. - Gdje je on? -Na sigurnom.
Ali možda ne zadugo. - Gdje je on?
Prenesite gospodinu poruku. Neka se nađe sa mnom u ponoć na mostu.
U ponoć? -I ako nisam tamo neka dolazi svaku slijedeću noć, biti ću tamo.
Izgledaš kao nov? Kako se osjećaš? -Umorno.
Prošla je ponoć, sigurno ćeš dobro spavati, ali sam mislio
na to kako se osjećaš u sebi? - Bolje, hvala.
Imao sam potpuno iste bolove kao ti.
Odvij zavoj.
Gadna rana.
Ali će moj melem sve srediti. Vidjet ćeš.
Ovaj melem je stariji do vremena.
Prenošen je s oca na sina.
I potiče od... tko zna odakle. - Hvala vam.
Hvala vam na vašoj dobroti, to ću uvijek pamtiti.
Uvijek, da, uvijek, drago dijete.
Ali tko zna koliko će to trajati.
Sat je otkucao ponoć.
Jednom si u pravu.
Kada će mali biti spreman? - Kao što sam rekao. Za par dana.
Kakva šteta. - Baš kao ti, Bille.
Ne osjećam se kao ja kada staviš tu staru kandžu na moje rame,
zato je sklanjaj.
Zdravo, Nancy, kuda djevojka to ide u ovo doba noći? -Ne daleko.
Kakav je to odgovor? Kuda ćeš? - I rekla sam, ne daleko.
A ja pitam gdje. - Nikuda.
I onda nikuda. Sada sjedi. Nije mi dobro, treba mi
svježeg zraka. - Uzmi ga kroz prozor.
To nije dovoljno. Hoću ga s ulice.
Onda ga nećeš dobiti.
Eto, i ostani tu gdje si.
Znaš li što radiš? - Da li ja znam što ja...?
Mislim da je ova djevojka izgubila razum. Tako razgovaraš sa mnom?
Navodiš me na nešto očajno. Pusti me da idem, sada, odmah.
- Ne! -Reci mu da me pusti, Fagine. To bi bilo bolje za njega. Čuješ li me?
Čujem te. I ako te budem morao slušati još minutu...
Što te je spopalo? Što je?
- Pusti me da idem. Ne znaš što radiš.
Samo na jedan sat.
Diži se! -Ne.
I ostani tamo.
Kako je ta djevojka naporna. - Može se tako reći.
Zašto bi izlazila noću?
Loša je kao i uvijek.
Sigurno je dobila groznicu od mene. Neće izaći. -Zaključaj je.
Ako ponovno bude takva, pustit ću joj malo krvi, bez mučenja doktora.
Sada je dobila drugi napad.
Za dva dana dođi po dječaka.
Neka legne dolje.
Osvijetli mu put.
Što je, Nancy draga, razlog svemu ovom? -Na što misliš?
Na ovo sada. Imaš li prijatelja?
Znam. Laku noć.
Nevolja!
O čemu se radi?
Hoću da napraviš nešto za mene što će zahtijevati velike mjere opreza.
O čemu se radi? -Posao je opasan.
Hoću da netko bude izbjegnut.
Tko? -Jedan od nas. - Tko?
Nancy?!
Na što se namjerila? -Nisam siguran da se na išta namjerila, zato to i hoću.
Želim pričati s ljudima s kojima ona priča. Želim znati
kuda ide, s kim se viđa, što govori.
Nancy? Ne znam, ona je dobra.
Za funtu. Jednu cijelu funtu.
Gospodine? -Da?
Bojim se da pričam s vama ovdje. Sklonimo se. Pratite me.
Ovo je dovoljno daleko. Ne mogu pričati tamo.
Rekla sam vam da se bojim. Možda me prate.
Ovdje sam jer ste rekli mojoj kućepaziteljici da imate informacije
o dječaku Oliveru Twistu. - Imam. -Pričajte mi.
Bolestan je kod vraga i dao ga je...
Moram znati više. Da li vam je to netko blizak.
Ti ljudi, tko god da su, moraju biti izručeni, platit ću vam.
Nikada. Vodi loš život, i ja ga vodim i neću se okrenuti protiv njega.
Drugi, Fagin, kod njega je dječak. - Fagin?
Nađite Fagina i naći ćete dječaka. - Gdje je on? -Stilfilds.
To je sve što ću reći. Već sam rekla previše.
Nitko nikada ne smije znati tko vam je rekao. Obećajte?
Obećavam. Sutra ću stvar predati policiji.
Ne, morate to napraviti večeras. Postavite zamku Faginu, znat će.
Zamku? -Policija.
Kako da vam se odužim? - Ništa. Ne možete ništa.
Uzmite ovo, kao nagradu. -Ne, nisam ovo napravila zbog novca.
Bog vas blagoslovio. Laku noć.
Nikada nemojte reći tko vam je rekao.
Pogledaj ga. S njegovim licem
bi mogao napraviti bogatstvo.
Predomišljaš se? -Ne.
Fagine?!
Što je ušlo u tebe, Dodgere?
- Moram pričati s Faginom nasamo.
Slobodno pričaj pred Bilom. Ne mogu. -Da, možeš.
Nancy... -Što je s Nancy? - Odradio je nešto za mene.
Kako to misliš? -Pratio si je? - Da, do mosta.
- I što onda. Što tamo? - Srela je starijeg gospodina i...
I...? Govori!
Otkucala je Fagina i Olivera i stari će noćas otići u policiju.
Pusti me da idem. -Bille?! - Pusti me van.
Brzo, momci.
Ti si.
Bille? Što nije u redu?
Zašto me tako gledaš?
Zar nije ovo dovoljno? - Što sam napravila?
Razgovaraj sa mnom. - Znaš ti.
Vidjeli su te večeras. Čuli su svaku riječ koju si rekla.
Nikada nisam rekla tvoje ime, Bille. Nikada! Nikada!
Bože, imaj milosti.
Nancy...
Zdravo, Fegi. Zdravo, momci.
Kakve su vijesti? -Imam ih ovdje. Sve je u "Kronici".
Ti si u njemu. Bill je u njoj i Oliver je. -"Kronika"? Mogu li vidjeti?
Slavan si, Fagine. - Čitaj.
Stiglo je više informacija od korespondenta
po pitanju ubojstva koje se dogodilo u
Spitlfilu i koje je šokiralo stanovnike
Londona. Vjeruje se da je žrtva,
mlada žena, sada identificirana kao Nancy, bila brutalno prebijena
do smrti od strane Williama Sykesa, dobro poznatog kriminalca.
Motiv je još uvijek nejasan ali je naš korespondent saznao da je ubijena
žena informirala o zločincu Faginu
koji je sada tražen zbog otmice
dječaka Olivera Twista.
Niti su Fagin niti Sykes sada u pritvoru ali je policija u potrazi za njima
po gradu i van njega.
Sykes je, prema policiji, obično u
društvu opasnog bijelog psa.
Što kažeš na to?
Dođi ovamo.
Vraćamo se u London.
Otići ćemo u Francusku.
TRAŽI SE WILLIAM SYKES ZBOG UBOJSTVA U PRATNJI OPASNOG PSA
Jesi li me čuo da sam zviždao? Gluh si? Dođi ovamo.
Hajde.
Prestani.
Što ti je?
Vraćaj se ovamo!
Ovo je pas. Ovo je pas.
Dođi, dečko, dođi...
Jedno dijete je u opasnosti, inspektore,
ali vas jedino zanima u hvatanje
tog čovjeka Williama Sykesa. Vaša
briga bi trebalo da je sigurnost dječaka.
Dopustite mi da kažem da mi ovako uobičajeno radimo.
Ja ovako razmišljam. Ako dođemo do Sykesa, hvatamo Fagina.
A ako uhvatimo Fagina... - Pogledajte, našli smo psa
Čekamo da nas nađu? - Umukni. -U pravu je.
Trebamo ponovno pobjeći.
Policajci.
Što?
To je on.
Ne puštaj ga unutra. -Moramo.
Hajde.
Ne ostavljaj nas u mraku.
Prokleti bili svi. Nemate mi ništa za reći?
Ovdje nisi siguran. -Ako je sigurno za tebe, sigurno je i za mene.
Da li je? Da li su sahranili tijelo?
Dodgere, brzo ga pusti unutra.
Dodgere, napravi kako kažem.
Ne prilazi mi, ti čudovište.
Vi ste mi svjedoci, ne bojim ga se.
I ako dođu po njega, predat ću ga. reći ću im da si ovdje.
Može me ubiti, ali ako sam ovdje predat ću ga.
Ako treba biti živ skuhan, neka tako bude.
Ti, mali...
Bill je ovdje! Upomoć!
Prokleti bili!
Bille, ne, on nam je za pregovaranje. - On je moj, Fagine.
Ne pucajte.
-Pusti dječaka.
Pusti ću ga da padne. Ne pokušavajte ništa inače ga puštam.
Hvataj ga!
Olivere? Olivere?
Evo ga. -Hajde, dečko. Gospodin ti ima nešto za reći.
Mladi čovječe, priznajem da sam te podcijenio.
Istini za volju, bojao sam se da će me tvoj dobročinitelj natjerati da
pojedem glavu, ali on je dobar prijatelj.
I jednu za Olivera. - Hvala.
I za vas, gospođo. -Ne znam da li bih smjela. -Morate.
Dat ću sebi za slobodu da ti nazdravim. Za Sama Watersa!
Oliver Twist. -Za Olivera Twista.
Olivere, dijete, što ti je? Zašto si tako tužan?
Jesi li siguran da želiš proći kroz ovo? -Da, siguran sam.
Da li i mladi gospodin ide? To nije mjesto za djecu.
Zaista nije, ali ovo dijete je vidjelo ovog čovjeka u punoj snazi i
njegova je želja, makar ga koštalo bola i straha, da ga vidi sada.
Ne boj se. Fagine?
To sam ja.
Netko te ovdje želi vidjeti.
Govori s njim sada. Što brže možeš.
Fagine, bio si dobar sa mnom. - Da, bio sam dobar s tobom.
Bit ću ponovno dobar.
Ne bojim se.
Znaš gdje je kutija, Olivere? Tvoja je, tvoja.
Da, ali prvo da se zajedno pomolimo?
Samo jednu na koljenima sa mnom.
Vani...
Bože, oprosti ovom čovjeku.
Požuri van.
Imate li još nešto za reći?
Ništa više. -Bolje da ga ostavite.